Vurdering av slåttemyrer i forbindelse med konsesjonssøknad for Støyldalen kraftverk, Nissedal Sigve Reiso og Torbjørn Høitomt BioFokus-notat
|
|
- Siv Berntsen
- 6 år siden
- Visninger:
Transkript
1 Vurdering av slåttemyrer i forbindelse med konsesjonssøknad for Støyldalen kraftverk, Nissedal Sigve Reiso og Torbjørn Høitomt BioFokus-notat
2 Ekstrakt BioFokus ved Sigve Reiso og Torbjørn Høitomt på oppdrag fra Skagerak Kraft AS, feltbefart og vurdert flere mindre myrområder i Støyldalen, Nissedal, opp mot faktaark for slåttemyr. Arbeidet er bestilt i forbindelse med at det er planlagt en rørgate gjennom myrområdene. 11 av myrene ble i denne forbindelse avgrenset som naturtype av typen fattig slåttemyr, med verdi B - viktig. BioFokus-notat Tittel Vurdering av slåttemyrer i forbindelse med konsesjonssøknad for Støyldalen kraftverk, Nissedal. Forfatter Sigve Reiso og Torbjørn Høitomt Dato 22. juni 2015 Antall sider 18 sider Nøkkelord Telemark Nissedal Naturtyper Kraftutbygging Myr Slåttemyr Refereres som Reiso, S. og Høitomt, T Vurdering av slåttemyrer i forbindelse med konsesjonssøknad for Støyldalen kraftverk, Nissedal. BioFokus-notat ISBN Stiftelsen BioFokus. Oslo Publiseringstype Digitalt dokument (Pdf). Som digitalt dokument inneholder dette notatet levende linker. Oppdragsgivere Skagerak Kraft AS Omslag Tydelig hevdpreget myr fra undersøkelsesområdet. Foto: Sigve Reiso. ISSN: ISBN: Tilgjengelighet Dokumentet er offentlig tilgjengelig. Andre BioFokus rapporter og notater kan lastes ned fra: BioFokus: Gaustadallèen 21, 0349 OSLO Telefon E-post: post@biofokus.no Web:
3 Bakgrunn BioFokus ved Sigve Reiso og Torbjørn Høitomt har på oppdrag fra Skagerak Kraft AS, feltbefart og vurdert flere mindre myrområder i Støyldalen opp mot faktaark for slåttemyr (vedlegg 1). Myrene ligger innenfor influensområdet for den planlagte utbyggingen av Støyldalen kraftverk, og i denne forbindelse er planlagt en rørgate gjennom myrområdene (fig 1). Støyldalen ligger i Fjone, vest for Nisser i Nissedal kommune. Bakgrunnen for undersøkelsen er sprikende vurderinger og konklusjoner mellom Faun Naturforvaltning, som har stått for konsekvensvurderingen av kraftutbyggingen (Libjå og Roer 2013, Kiland 2014), og Fylkesmannen i Telemark som har hentet faglig bistand fra NTNU i Trondheim (Lyngstad, Øien og Bakken 2014). Faun Naturforvaltning konkluderer med at det ikke er grunnlag for å skille ut areal med naturtypen slåttemyr i influensområdet til Støyldalen kraftverk, imens NTNU mener at myrene i området faller inn under definisjonen av slåttemyr. I forbindelse med konsesjonssøknaden for Støyldalen kraftverk har derfor NVE bedt utbygger Skagerak Kraft om å få en uavhengig vurdering om hvorvidt myrene innenfor utbyggingens influensområde er slåttemyrer, og eventuelt hvilken verdi de har som naturtype. Denne oppgaven har Skagerak Kraft bestilt fra BioFokus, der kartleggingsresultater og vurderinger er presentert i dette notatet. Figur 1: Kart over Støyldalen kraftverk med inntegnet planlagt rørgate. Undersøkte areal er grovt avgrenset innenfor gul strek og inneholder berørte myrområder.
4 Metode Arbeidet har omfattet kartlegging av de antatt berørte myrene i området etter DN-håndbok 13 (Direktoratet for Naturforvaltning 2007), der siste versjon av faktaarket for slåttemyr datert er tatt i bruk ved klassifisering og verdisetting av kartlagte naturtyper (vedlegg 1). Myrområdene langs planlagt rørgatetrasé med randsoner ble undersøkt (fig 1). Feltarbeid ble gjennomført 10. juni Tidspunktet for registreringen var grunnet en kald vår noe tidlig for å fange opp en stor bredde av karplanter, men karplantefloraen på myrene er tidligere godt dokumentert av Faun Naturforvaltning (Kiland 2014). Fokus ved undersøkelsen var derfor kartlegging av tilstand og mosefloraen på myrene. Kartlegging av andre naturtyper enn slåttemyr inngår ikke i oppdraget, men det er likevel kommentert der interessante skogsamfunn med naturtypeverdi som ble observert innenfor undersøkelsesområdet. Generell områdebeskrivelse For generell landskapsbeskrivelse og beskrivelse av influensområdet som helhet vises det til Faun Naturforvaltning sin konsekvensvurdering for området (Libjå og Roer 2013). Undersøkt areal i dette oppdraget omfatter i korte trekk arealet fra Håtveitåi i sør, med mosaikker av skogsmark og myr nord for denne (fig.1). Resultater De aller fleste av myrene i undersøkelsesområdet har et tydelig preg av tidligere slått og kan fremdeles i dag betegnes som slåttemyrer iht. definisjonen gitt i faktaark for slåttemyr (vedlegg 1). Selv om slåtten har opphørt for mange tiår siden (80 år jf. Kiland 2014), har de fleste myrene i undersøkelsesområdet fremdeles et tydelig slåttepreg med jevn og kompakt myroverflate, skarpe kanter mot lyngvegetasjon langs kantene og relativ jevn fordeling av arter. Det ennå tydelige slåttepreget kan forklares ved at myrene er næringsfattige og har lav produksjon. Det står også to løer i området som understreker tidligere slått. Dominerende myrtyper etter Fremstad (1998) er ombrotrof fastmattemyr (J3) og fattigmyr (K3), med mindre innslag av fattig mykmatte/løsbunnmyr (K4). På enkelte av myrene finnes også små dammer. Noterte karplanter på myrene i 2015 er blåtopp, sivblom, rome, bjønnskjegg, hvitlyng, flaskestarr, tepperot, trådstarr, bukkeblad, dystarr, torvull, duskull, småtranebær, klokkelyng, molte og rundsoldogg. Kiland (2014) har i tillegg notert hvitmyrak, stjernestarr, flekkmarihånd, frynsestarr, sveltstarr, skinntryte og smalsoldogg. I bunnsjiktet på jevne myrflater dominerer torvmoser med arter som Sphagnum magellanicum, S. tenellum, S. papillosum, S. fuscum, S. russowii, S. cuspidatum, S. pulchrum. I tillegg ble Straminergon stramineum og Gymnocolea inflata notert. Innsamling av moser er fra både nedbørmyr og jordvannsmyr.
5 Figur 2: Kart over registrerte naturtypeverdier med nummer. Alle de større slåttepregede myrene i området ble avgrenset som en multipolygon naturtypelokalitet med én beskrivelse (fig 2, lok 1508). Alle myrene er av samme type og tilstand, samt virker å ha samme hevdhistorie, derfor avgrenset sammen som en økologisk og forvaltningsmessig enhet. En større myr rett sør for grusveien i vest er ikke inkludert, da den er grøftet og i sterkere gjengroing og dårligere tilstand enn resterende myrer. Trolig er det flere lignende myrer av samme type videre nordover for undersøkt areal, men dette er ikke undersøkt. Myrkomplekset som helhet er vurdert som viktig-b, først og fremst basert på middels verdi på kriteriene hevd og størrelse i verdimatrisen på faktaarket for slåttemyr. Se eget kapittel for full naturtypebeskrivelse. Ved befaringen ble det innenfor undersøkelsesområdet også observert eldre småvokst og humid granskog langs bekkeleiet rett sør for myrkomplekset, som har klar naturtypeverdi. Her var både død ved i ulike stadier og gamle trær representert. Stikkprøver inn i området ga funn av gammelskogsarter som granrustkjuke, svartsonekjuke (NT), gubbeskjegg (NT) og trolig klengekjuke (VU) (belegg ikke endelig bestemt). Det ble også notert rimnål (NT) på gamle grantrær, samt rødmuslingmose og randkvistlav i de mest humide delene av lia. Området ble grovt avgrenset (fig 2, lok 1507), men er ikke beskrevet og er heller ikke nøye undersøkt i sin helhet, da dette ikke var en del av oppdraget og det ikke ble tid til dette. Artsmangfold og skogstruktur tilsier riktignok minst B- verdi.
6 Figur 3: Slåttemyr og kantareal fra lok 1508, her ses tydelig skille mellom myrkant foran og jevne myrflater med slåttepreg bak. Figur 4: Eldre barskog langs Håtveitåi med klar naturtypeverdi.
7 Naturtyper 1508 Håtveitåi N Slåttemyr Fattig slåttmyr Verdi: B Areal : 202 daa Innledning: Området ble undersøkt av Sigve Reiso og Torbjørn Høitomt (begge BioFokus) ifm. utbyggingen av Støyldalen kraftverk, da det er planlagt en rørgate i området. I forbindelse med kraftutbyggingen er bl.a. karplantefloraen i området også tidligere registrert av Faun Naturforvaltning (Libjå og Roer 2013, Kiland 2014). Beliggenhet og naturgrunnlag: Avgrenset område omfatter 11 nærliggende slåttemyrer nord for Håtveitåi i Støyldalen, Fjone, vest for Nisser i Nissedal kommune. Alle myrene er av samme type og tilstand, samt virker å ha samme hevd og historie, derfor avgrenset multipolygon med en samlet beskrivelse, som en økologisk og forvaltningsmessig enhet. Bergrunnen er fattig gneis og granitt. På enkelte av myrene finnes små dammer. Naturtyper utforminger og vegetasjonstyper: Registrert naturtype er fattige slåttemyrer. Dominerende myrtyper etter Fremstad (1998) er fattigmyr (K3) og ombrotrof fastmattemyr (J3), med mindre innslag av fattig mykmatte/løsbunnmyr (K4). Noterte karplanter på myrene i 2015 er blåtopp, sivblom, rome, bjønnskjegg, hvitlyng, flaskestarr, tepperot, trådstarr, bukkeblad, dystarr, torvull, duskull, småtranebær, klokkelyng, molte og rundsoldogg. Kiland (2014) har også notert hvitmyrak, stjernestarr, flekkmarihånd, frynsestarr, sveltstarr, skinntryte og smalsoldogg. I bunnsjiktet på jevne myrflater dominerer torvmoser med arter som Sphagnum magellanicum, S. tenellum, S. papillosum, S. fuscum, S. russowii, S. cuspidatum og S. pulchrum. I tillegg ble Straminergon stramineum og Gymnocolea inflata notert. Innsamling av moser er fra både nedbørmyr og jordvannsmyr. Artsmangfold: Kun trivielle arter nevnt under vegetasjonstypebeskrivelsen er notert. Potenialet for spesielt krevende eller sjeldne arter knyttet til myrene vurderes som liten. Bruk tilstand og påvirkning: Selv om slåtten er opphørt for mange tiår siden (80 år jf. Kiland 2014), har de fleste myrene i undesøkelsesområdet fremdeles et tydelig slåttepreg med jevn og kompakt myroverflate, skarpe kanter mot lyngvegetasjon langs kantene og relativ jevn fordeling av arter. Det ennå tydelige slåttepreget kan forklares ved at myrene er næringsfattige og har lav produksjon. Det står også to løer i området som understreker tidligere slått. Fremmede arter: Ingen notert. Del av helhetlig landskap: Trolig er det flere lignende myrer av samme type videre nordover for undersøkt areal, noe som gir en nokså stor tetthet av slåttemyrer på landskapsnivå. Verdivurdering: Myrområdene representerer større areal med nærliggende fattige slåttemyrer som ikke er i hevd, men som fremdeles har god tilstand. Myrkomplekset som helhet er vurdert som viktig B, først og fremst basert på middels verdi på kriteriene hevd og størrelse i verdimatrisen på faktaarket for slåttemyr. Skjøtsel og hensyn: Slått av myrene bør gjenopptas for å hindre gjengroing på sikt, trolig vil hevd ved slått hvert 3. år eller sjeldnere være tilstrekkelig. Høy må fjernes fra myrene etter slått. Det må ikke foretas inngrep i eller langs myrene som skader myra eller forandrer vannhusholdningen.
8 Konklusjon Etter utført feltarbeid og vurdering opp mot faktaark for slåttemyr vurderer vi hovedandelen av myrene i influensområdet til Støyldalen kraftverk til å være slåttemyrer med verdi B - viktig. Det betyr videre at myrene kvalifiserer som slåttemyrer etter forskrift for utvalgte naturtyper og bør behandles deretter i videre planarbeid. Myrområdene representerer fattige slåttemyrer som ikke lenger skjøttes, men som fremdeles har god tilstand. Mye tyder på at slåttemyrer av denne typen har sitt nasjonale kjerneområde i sørlige Telemark og Agder, og kan betegnes som typiske for denne regionen (Dag-Inge Øyen, NTNU, pers medd.). Slik faktaarket er satt opp skal også denne type myrer fanges opp selv om de lokalt-regionalt kan være vanlige. Spesielt når tilstanden er god og arealet betydelig vil også disse få verdi som tilsier at de inngår som utvalgt naturtype (A- eller B-verdi). I forbindelse med myrkartleggingen er det også påvist naturtypekvaliteter tilknyttet skog innen planområdet, nærmere bestemt humid granskog langs elveleiet til Håtveitåi. Her ble bl.a. flere rødlistearter av lav og råtevedsopp, samt fuktighetskrevende arter av lav og moser notert. Blant annet ble knappenålslaven rimnål funnet, en god indikator på både gammel skog og humide forhold. Hverken skogkvaliteten, rødlisteartene eller potensial for slike, er nevnt i Faun Naturforvaltning sin konsekvensutredning fra området. Derimot har de konkludert med at det er liten forekomst av død ved, lavt potensial for råtevedsopp, lavt potensial for fuktighetskrevende mose og lav og liten sjanse for sjeldne treboende arter. Humide skogmiljøer med rødlistede arter er kvaliteter som kan få direkte negative konsekvenser av utbygging og redusert vannføring i elva, og er derfor noe av det som er viktigst å fange opp og vurdere i en konsekvensvurdering for vannkraftutbygging. BioFokus vurderer på bakgrunn av dette influensområdet som mangelfullt kartlagt med hensyn på naturtyper i skog og at eksisterende konsekvensvurdering i liten grad tar høyde for de naturtypekvalitetene som faktisk finnes i influensområdet. Figur 5: Gammel høyløe ved myrene.
9 Referanser Artsdatabanken & GBIF Norge, 2015 Artskart, internettportal for artssøk. Direktoratet for Naturforvaltning Kartlegging av naturtyper - verdisetting biologisk mangfold, rev. utg. DN-håndbok 13. Kiland, H Slåttemyr i Støyldalen, Nissedal kommune. Faun notat Libjå, L. E. og Roer, O Klovefossen og Støyldalen kraftverk. Virkninger på biologisk mangfold. Faun rapport Lyngstad, A., Øien D.I. og Bakken T Uttalelse om slåttemyr i Nissedal, Telemark. Brev til Fylkesmannen i Telemark Miljødirektoratet 2014 in prep. Faktaark for naturtyper ifb. revisjon av DNhåndbok 13.
10 Vedlegg 1: Faktaark for slåttemyr (Vi følger UN, og bruker «Slåttemyr», der også beitemyr er inkludert) Dag-Inge Øien, Anders Lyngstad & Asbjørn Moen NTNU Vitenskapsmuseet, 7491 Trondheim Definisjon Popularisert beskrivelse Slåttemyr er områder med fuktighetskrevende vegetasjon som danner/har dannet torv, og som er preget av langvarig høsting gjennom slått. Etter opphør av slått vil arealet fortsatt regnes som slåttemyr så lenge myra er preget av de økologiske prosesser som skyldes tidligere slått. Ei slåttemyr i gjengroing vil da regnes som slåttemyr så lenge gjengroinga skyldes opphør av slått og ikke andre naturlige prosesser (eks. forsumping, torvakkumulasjon). Viktige karakteristikker er: Overflate og vegetasjonsstruktur: o jevn overflate o relativt jevn fordeling av arter o svake eller manglende myrstrukturer (varierer med myr(massiv)type) o busker på forhøyninger som øker typisk ut mot kantene på en måte som indikerer gjengroing. Velutvikla botnsjikt, spesielt på rike fastmattemyrer, dominert av teppedannende moser. Arter som tåler godt slått (slåtteindikatorer) er vanlige eller forekommer i større mengder. I tillegg vil forekomst av kulturspor som for eksempel høyløe/høybu, slåttebu, stakkstang eller hafell, eller annen historisk dokumentasjon, være til hjelp for å avgrense et område som har vært brukt til slått. Naturtypen inkluderer også myr som er preget av beiting. Bruken av myr til beiting har vært begrenset, og hovedsakelig knyttet til fastmatter og myrkanter med tynn torv. Svært ofte inngår beitemyr som en mindre del av et større beitelandskap. Teknisk definisjon Hevdintensitet (HI) 8 - fulldyrka ekstensiv, spor av intensiv 4 ekstensiv 3 svært ekstensiv 2 1 uten A0 intakt hevdpreg A1 tidlig suksesjonsfase A2 sein suksesjonsfase AE ettersuksesjonstilstand Rask suksesjon (RA)
11 Etter NiN (Framlegg 2 av NiN 2.0) er slåttemyr (inkl. beitemyr) det samme som V~8 Semi-naturlig myr, der beitemyr omfatter grunntypene uten slåttemarkspreg (SP=1) og slåttemyr omfatter grunntypene med slåttemarkspreg (SP=2). Slåttemyr er definert som semi-naturlig mark innen trinnene 3-5 (fra svært ekstensiv hevd til ekstensiv hevd med spor av intensiv hevd) langs den lokale komplekse miljøgradienten (LKM) hevdintensitet (HI) (se figur). Videre kan slåttemyr relateres til trinn på tilstandsvariabelen «rask suksesjon (RA). Denne har fire trinn, der A0 er intakt hevdpreg (aktiv bruk) og trinn AE er ettersuksesjonstilstanden der artssammensetning og endringstakt og - retning ikke lenger kan relateres til tidligere bruk. Grensen for når ei myr ikke lenger er slåttemyr trekkes ved trinn A2, sein suksesjonsfase, på denne skalaen, der artssammensetningen er mer lik ettersuksesjonstilstanden. Myr på trinn A0, A1 og A2 blir da definert som slåttemyr, mens myr på trinn AE ikke lenger er slåttemyr. Objektgruppe kulturspor etter tradisjonell jordbruksvirksomhet (G4 KT; etter NiN 1.0) brukes som en tilleggsvariabel. Objektenheter er for eksempel høyløe/høybu, slåttebu, stakkstang og hafell. Hvorfor naturtypen er viktig Slåttemyr er vurdert som truet i Norsk rødliste for naturtyper (Moen & Øien 2011). Der deles typen i to naturtyper etter NiN 1.0 (Halvorsen et al. 2009), slåttemyrkant og slåttemyrflate, og er karakterisert som henholdsvis kritisk truet (CR) og sterkt truet (EN) i rødlista. Slåttemyr er en av fem utvalgte naturtyper med egen forskrift i naturmangfoldloven. Dette innebærer blant annet at det skal tas særlig hensyn til lokaliteter som er klassifisert som svært viktig (A) eller viktig (B) etter DN-Håndbok 13 ved tiltak som kan «endre karakteren eller omfanget av en forekomst». Det skal også utarbeides en handlingsplan for naturtypen. Det er ikke gjort for slåttemyr, men den er omtalt i handlingsplan for slåttemark (Direktoratet for naturforvaltning 2009), og i 2013 utarbeidet NTNU Vitenskapsmuseet ei liste over lokaliteter som bør prioriteres for skjøtsel og overvåking (Lyngstad et al. 2013). Utbredelse Slåttemyrer finnes over hele landet, og med tyngdepunkt i indre og midtre deler av landet der det er store arealer av minerotrof myr (jordvannsmyr) og relativt korte avstander til bygder med garder (Lyngstad et al. 2012b). Slåttemyrer i låglandet (BN-SB) er sjeldne, spesielt på Østlandet (Lyngstad et al. 2013). I jordbrukstellingen i 1907 ble arealet av utmarksslått oppgitt til 2700 km², og en stor del av dette var myr. Ved å ta hensyn til at arealene ble slått annethvert år, blir dette noe over 1,5 % av landarealet. Dette var nok for lågt, og f.eks. i Rindal kommune (MR) viser beregninger at ca. 7 % av landarealet ble brukt (Moen 1989). I tidligere tider ble slåttemyrene helt eller delvis skjermet for beite. Etter opphør av utmarksslått er det beitebruken som representerer den eneste høstingen på myrene, og beitetrykket er ofte lågt, spesielt på våte myrer. Beitemyrene er vanligst i områdene ved gårdene, og som myrflekker i større beitelandskap. Naturfaglig beskrivelse Vegetasjonen på slåttemyr, som på myr generelt, varierer i hovedsak langs tre gradienter: fattig-rik, løsbunn/mykmatte-tue og myrflate-myrkant. Disse tilsvarer henholdsvis LKM ene Kalkinnhold (KA), Tørrleggingsvarighet (TV) og Myrkantpreg (MK) i NiN 2.0. Enheter av slåttemyr karakteriseres etter de tre nevnte gradientene, og definert ut fra forekomsten av plantearter (se tabell 1-3) og økologiske forhold. Gradienten fattig-rik er viktigst i denne sammenhengen. I ei slåttemyr i hevd vil betydningen av de to andre gradientene, spesielt MK, være redusert, men etter opphør av slått vil suksesjonsforløpet i slåttemyrkanten være svært forskjellig fra slåttemyrflata (se under). Ei slåttemyr måtte ha en brukbar produksjon av gras og urter som kunne høstes. Minerotrofe myrer (jordvannsmyrer) har høgere produksjon i feltsjiktet enn ombrotrofe myrer (nedbørsmyrer), og det er
12 derfor i realiteten bare jordvannsmyrene som ble slått. Langs KA-gradienten deles vegetasjonen på minerotrof myr i fire enheter: fattig, intermediær, rik (middelsrik) og ekstremrik. Karakteristiske arter langs KA-gradienten er vist i tabell 1. Ofte er det høgere produksjon på de rikeste myrene, samt et mer variert planteliv som gir seg utslag i høgere næringsverdi på høyet. De beste slåttemyrene har derfor middelsrik og ekstremrik myrvegetasjon, men fattigere myrer finnes over svært store arealer og har vært viktige. Rikmyrene er knyttet til områder med kalkrik mineraljord (se figur 1), og i store deler av landet mangler slik jord, f.eks. på Sørlandet og store deler av Vestlandet. I slike områder var de mest produktive fattigmyrene svært viktige slåttemyrer. Langs TV (mykmatte-tue) er det fastmattene (tilsvarende vegetasjonstypene K3, L2, M2, M3 i Fremstad (1997)) som er viktigst på slåttemyrene. Her ligger vannstanden i lange perioder av vekstsesongen lågere enn røttene til plantene. Dette gir bedre oksygenforhold og bedre tilgang på næringsstoffer, som igjen gir høgere produksjon i forhold til våtere typer. Ellers har myrkantene som kan være tresatt (K1, L1, M1), og som i dag er utsatt for gjengroing, vært viktige slåttemyrarealer. Det samme gjelder utforminger av høgstarrmyr (L4) og mykmatte (innen L3 og M4) med høgvokste arter, og dermed høg produksjon. Kildepåvirka myr har god tilgang på viktige næringsstoffer og god oksygentilgang, noe som gir høg produksjon. Det finnes få (ingen) plantearter som er eksklusive for slåttemyr, og innholdet av arter skiller seg lite fra andre minerotrofe myrer, men fordelingen av arter både i bunn- og feltsjiktet er forskjellig (se nedenfor). Myrtust (NT) og huldrestarr (VU) er eksempel på rødlistearter som favoriseres av slått. Viktige plantesamfunn på slåttemyr er beskrevet i mange publikasjoner fra langtidsstudiene av slåttemyr i Midt-Norge. Dette gjelder bl.a. Moen (1969, 1976) der også fattige slåttemyrer er beskrevet med plantesosiologiske tabeller. Ellers er det de rike slåttemyrene som er best studert, bl.a. i Moen (1990) og Moen et al. (2012). Arter som fremmes av slått på rike myrer er vist i figur 2. Se også artsliste i Fremstad (1997: ) Slåttemyr er absolutt vanligst på bakkemyr og flatmyr, men også store deler av strengmyr og kildemyr kan ha høg produksjon av grasvekster og urter, og har vært brukt. Høgmyr har myrmassiv som kan omfatte minerotrof lagg eller dråg, også slike partier med produktivt feltsjikt har vært brukt. Det er relativt få arter som har utgjort det meste av fôret på slåttemyrene. Først og fremst har starrartene vært viktige, og da spesielt de høgvokste flaskestarr og trådstarr. Også gråstarr, stjernestarr, slåttestarr, kornstarr, duskull, torvull, blåtopp og bjønnskjegg er viktige grasvekster, og alle de nevnte artene opptrer både på fattig og rik slåttemyr. På rikmyr kommer en rekke flere arter, der særbustarr, gulstarr, engstarr, breiull er viktige. Urter på både fattig og rik slåttemyr omfatter bukkeblad, rome og tepperot, mens en rekke urter, bl.a. orkideer inngår på rikmyr (og delvis intermediær myr, se tabell 1). Et karakteristisk trekk ved slåttemyr er den jevne overflata på myra. Ljåen og aktiviteten ved slåtten har jevnet ut forhøyninger, og fjernet busker og trær. Fordelinga av arter er relativt jevn. Uten slått noen tiår på slike gamle slåttemyrer, kommer små forhøyninger og ujevnheter fram igjen, og høgvokst vegetasjon med busker etablerer seg på forhøyningene, og bidrar til ytterligere uttørking og tuedannelse (se bilder figur 3). Forekomsten av busker og trær øker typisk ut mot kantene. Delnaturtyper Slåttemyr kan deles inn på samme måte som øvrige myrtyper etter hovedgradientene fattig-rik, løsbunn/mykmatte-tue og myrflate-myrkant. Disse tilsvarer henholdsvis LKM ene Kalkinnhold (KA), Tørrleggingsvarighet (TV) og Myrkantpreg (MK) i NiN 2.0. KA er viktigst i denne sammenhengen med betydelig variasjon i forekomsten av plantearter langs gradienten (se faktaark for Rikmyr).Vi har derfor valgt å dele inn slåttemyr hovedsakelig etter KA. Samtidig har vi skilt ut slåttemyrer i låglandet (N/BN-SB) som egen delnaturtype på grunn av forskjeller i forekomst og trusselbilde.
13 Fattig slåttemyr (MB-LA) Dette er V~8 Semi-naturlig myr (etter Framlegg 2 i NiN 2.0) på trinn 1 og 2 langs KA. I de tre myrsamfunna av denne typen som er dokumentert i Moen (1976) er i bunnsjiktet dominert av torvmoser, der stivtorvmose og dvergtorvmose er de viktigste artene. Dessuten er levermoser svært vanlige. Mykmattene har mest dystarr i feltsjiktet, mens sivblom og bjønnskjegg er blant de vanligste artene. Produksjonen ved slått annethvert år er kg/daa. Vanlig fastmatte har bjønnskjegg, duskull, blåtopp og starr-arter i feltsjiktet, og de nevnte moseartene i bunnsjiktet. Produksjonen ved slått er kg/daa. Det tredje av de studerte fattigmyrsamfunnene er dominert av rome, og med dårlig dekning av andre karplanter. De nevnte mosene er vanligst i bunnsjiktet som ikke er dekkende. Romemattene gir ganske høg høymengde ved første gangs slått etter opphør i noen tiår. Men slått annethvert år gir bare ca kg/daa. Dette henger samme med at rome hemmes sterkt av slåtten. I kantsamfunn på fattigmyr er det tynn torv, og noen mer typiske fastmarksarter, inkludert lyng- og busker inngår. Her foreligger det ikke produksjonsmålinger. Delnaturtypen omfatter grunntypene: kalkfattig mykmatte (TV=1) og kalkfattig fastmatte (TV=2). Trolig bør det også skilles mellom grunntyper på myrflate (MF=1) og myrkant (MF=2), men dette er foreløpig ikke gjort i NiN 2.0. Intermediær slåttemyr (MB-LA) Dette er V~8 Semi-naturlig myr på trinn 3 langs KA. Vi har lite materiale fra slått av intermediær myr. Alle de nevnte artene fra fattigmyr inngår, dessuten noen av rikmyrartene (tabell 1: gruppe 6 og 7). Flaskestarr, trådstarr, slåttestarr, gråstarr og kornstarr kan være viktige mengdearter. Produksjonen ligner nok på den refererte fra fattigmyr. Delnaturtypen omfatter grunntypene: intermediær mykmatte på beitemyr (TV=1, SP=1), intermediær mykmatte på slåttemyr (TV=1, SP=2), intermediær fastmatte på beitemyr (TV=2, SP=1) og intermediær fastmatte på slåttemyr (TV=2, SP=2). Trolig bør det også skilles mellom myrflate og myrkant (se over). Rik slåttemyr (MB-LA) Dette er V~8 Semi-naturlig myr på trinn 4 og 5 langs KA. Botnsjiktet er velutvikla og gjerne dominert av brunmoser som myrstjernemose, navargulmose, messingmose og brunmakkmose, og det er større forekomster av levermoser som brundymose og einkorntvibladmose (sjelden). Fravær av slåttepåvirkning fremmer oppreiste og tuedannende mosearter som torvmosene til fordel for liggende og teppedannende moser som brunmosene, og et tett strølag gir et mindre velutvikla botnsjikt. Arter som tåler slått godt, slik som sotstarr, særbustarr, gulstarr, slåttestarr, duskull, breiull, myrtust og fjellfrøstjerne (se også figur 2) er relativt vanlige eller forekommer i større mengder. Ofte kan også stor dominans av høge og rasktvoksende arter som blåtopp, takrør og mjødurt i kantene, indikere gjengroing. Delnaturtypen omfatter grunntypene: middels kalkrik mykmatte (TV=1), svært kalkrik mykmatte (TV=1), middels kalkrik fastmatte (TV=2) og svært kalkrik fastmatte (TV=2). Trolig bør det også skilles mellom myrflate og myrkant (se over). Slåttemyr i låglandet (N/BN og SB) Slåttemyrer i låglandet skiller seg ikke vesentlig fra typene ovenfor. Det viktigste er forekomsten av låglandsarter/sørlige arter som f.eks. taglstarr (myrkant), nebbstarr, smalmarihand, myrflangre, mjølkerot (intermediær myr), og i gjengroende slåttemyrer står gjerne svartor og trollhegg. Avgrensing mot andre naturtyper Det er et praktisk problem å avgrense slåttemyr: når opphører ei myr å være slåttemyr etter opphør av tradisjonell bruk? Dette problemet gjelder så vel for fattig som rik myr. Ut fra definisjonen av slåttemyr så slutter ei myr å være slåttemyr når det ikke lenger er registrerbart at myra har vært brukt til slåttemyr. Ei myr slutter også å være slåttemyr når andre bruksmåter eller inngrep har større innvirkning på de økologiske prosessene enn den tidligere slåtten (nedbygging, drenering, beiting, m.m.).
14 Slåttemyr overlapper i utgangspunktet med Rikmyr. Svært mange av de mest verdifulle slåttemyrene er også de mest verdifulle rikmyrene, og motsatt. Disse to naturtypene må derfor i høg grad sees i sammenheng. Ved kartlegging er det derfor viktig at så mange som mulig av karakteristikkene som er beskrevet i definisjon av slåttemyr legges til grunn. Avgrensing mot andre myrtyper, rik sumpskog og kilde: Tilsvarende kriterier som for Rikmyr, se faktaark for denne typen. Avgrensing mot slåttemark og naturbeitemark Her er hovedprinsippet at grensen går mellom arealer på torv og arealer som ikke er på torv. Mindre arealer eller fragmenter av myr som inngår som en del av ei større slåttemark skilles vanligvis ikke ut som slåttemyr. Her må man i noen tilfeller bruke skjønn og vurdere om det er hensiktsmessig ut fra den historiske bruken og den funksjonen disse myrene har hatt i det aktuelle området. I deler av landet der slåttemyr er sjelden vil det også være hensiktsmessig å skille ut mindre arealer med slåttemyr enn i de delene der slåttemyr er relativt vanlig. Er man i tvil så registrerer man en mosaikk med slåttemark eller naturbeitemark. Påvirkning/bruk De største truslene mot slåttemyr er opphør av bruk med påfølgende gjengroing (figur 3). På myrflatene går prosessen sakte, og myrene kan fremdeles være åpne mange tiår etter at slåtten opphørte, spesielt i høgereliggende strøk. Den langvarige, og omfattende ekstensive bruken har resultert i en økologisk relativt stabil naturtype som er robust mot endringer i påvirkning som opphør av slått medfører. Slåttemyrene domineres av klonale arter (arter der enkeltindivider består av flere skudd fra samme rotsystem, og som gjerne sprer seg med utløpere) som lever lenge, og som derved kan finnes igjen i lang tid etter at artene har avsluttet blomstring. Endringene ved gjenvoksing gir seg derfor mer utslag i mengdefordelingen i vegetasjonen enn i artsmangfoldet. I tillegg til opphør av slått, er den største trusselen mot slåttemyrene endringer i hydrologien som følge av grøfting (figur 3) til vegbygging, eller etablering av annen infrastruktur (f.eks. vindkraftanlegg), og nedbygging til boligformål, industri, vasskraftutbygging, etc. Tidligere gjorde også torvstikking og grøfting for nydyrking eller skogreising betydelige inngrep i myrarealene i Norge (se blant annet Moen et al for oversikt). Hogst av trær i seg sjøl kan være positivt for myra ved at det fører til høgere grunnvann og økt forsumping. Men hogst kan også ha en betydelig negativ påvirkning i et slåttemyrlandskap. Det er i hovedsak tre faktorer som er viktige i den sammenheng; fysisk ødeleggelse av myra (kjørespor etc.), økt omsetning av organisk materiale som gir en gjødslingseffekt, og endring av skogstruktur som fremmer gjengroing. Beiting med tunge husdyr fører gjerne til store tråkkskader og fare for erosjon, og dermed redusert produksjon (se Råd om skjøtsel og bruk). I dag har det de fleste steder i Norge gått mange tiår siden slåtten opphørte, og gjengroingen er kommet langt mange steder, spesielt i lågereliggende strøk (nedre del av mellomboreal vegetasjonssone og lågere). I disse områdene har dessuten mange slåttemyrer allerede gått tapt gjennom nydyrking og nedbygging. I høgereliggende strøk (øvre del av mellomboreal sone og oppover) er det fremdeles store arealer med åpne slåttemyrer. Dette gjelder spesielt i deler av landet med mye myr, som Midt-Norge, indre del av Hedmark, øvre del av Agder og deler av Nord-Norge. Verdisetting Slåttemyr er en sterkt trua naturtype (se over) og alle lokaliteter som tilfredsstiller definisjonen av slåttemyr har derfor minst lokal verdi. Alle artsrike lokaliteter som er i hevd, eller som bærer tydelig preg av langvarig hevd, bør gis høg verdi. I tillegg til hevd og artsmangfold, tillegges størrelse,
15 sjeldenhet (lokalt) og om lokaliteten inngår i et helhetlig kulturlandskap en viss vekt i verdivurderingen. Artsmangfold. Denne parameteren er et mål på forekomsten av rødlista arter og indikatorer på rik myrvegetasjon. Forekomsten av rødlistearter tillegges minst middels vekt. I konklusjonen nedenfor omtales låg, middels og høg vekt for Artsmangfold som henholdsvis lågt, middels og høgt artsmangfold. Størrelse. Variasjon i økologiske gradienter, vegetasjonstyper og landformer øker med økende størrelse, og dermed også betydningen for det biologiske mangfoldet. Store myrer bør derfor gis høgere verdi enn små myrer. Lokal forekomst (sjeldenhet). Slåttemyrer som ligger nær hverandre vil ha større sammenfall i miljøforhold enn slåttemyrer som ligger langt fra hverandre. Den enkelte myra vil derfor være mindre viktige for det biologiske mangfoldet i områder med mye slåttemyr enn i områder med lite slåttemyr. Samtidig kan det være riktig å gi ei slåttemyr som inngår i et større myrkompleks eller myrområde høg verdi fordi den bidrar til større variasjon i økologiske gradienter lokalt (jamfør «størrelse» ovenfor). Denne parameteren bør derfor brukes med varsomhet og tillegges mindre betydning enn de andre parameterne og kun brukes til å justere verdien etter at de andre aspektene er vurdert. Inngår i helhetlig kulturlandskap. Denne parameteren angir om lokaliteten inngår i et landskap der kulturbetingede naturtyper utgjør en helhet, og der slåttemyra er en viktig del som påvirker verdien til hele landskapet. Et seterlandskap kan være eksempel på et slikt helhetlig kulturlandskap. Det ligger inn en viss grad av skjønn i dette, og denne parameteren brukes som tilleggskriterium for godt hevda lokaliteter som ellers ikke oppnår høg vekt for andre parameter. Verdisettingsmatrise Parameter Låg vekt Middels vekt Høg vekt Hevd Få/svake spor etter hevd, men tilfredsstiller definisjonen på slåttemyr Bærer tydelig preg av langvarig hevd, eller gammel slåttemyr som holdes i hevd som Holdes i hevd som slåttemyr Artsmangfold Dominert av fattig eller intermediær slåttemyr. Ingen typiske rikhetsindikatorer (se tabell 1) eller sjeldne/trua arter beitemyr Dominert av intermediær slåttemyr, rik slåttemyr med middelsrik vegetasjon (arter fra gruppe 10 i tabell mangler). Eller forekomst av minst 1 NT-myrart Størrelse < 50 daa > 50 daa - Lokal forekomst (sjeldenhet) Inngår i helhetlig kulturlandskap (utgjør en vesentlig del) - Slåttemyr er lokalt relativt vanlig. Lokaliteten ligger i et større område/region (f.eks. flere kommuner) der det forekommer en del små, men få store (> 50 daa) forekomster av slåttemyr. - Nei Ja Artsrik og velutvikla lokalitet, dominert av rik slåttemyr med forekomst (spredt til vanlig) av flere arter fra gruppe 10 i tabell 1 (ekstremrik vegetasjon), eller forekomst av trua myrarter (minst 1 ENeller 2 VU-arter). Slåttemyr er lokalt sjelden. Lokaliteten ligger i et større område/region (f.eks. flere kommuner) der det er få og små andre forekomster av slåttemyr.
16 Konklusjon A svært viktig. Alle lokaliteter som holdes i hevd som slåttemyr eller beitemyr eller bærer tydelig preg av langvarig hevd og som enten har høgt artsmangfold eller inngår i et helhetlig kulturlandskap. Andre lokaliteter som holdes i hevd som slåttemyr eller beitemyr eller bærer tydelig preg av langvarig hevd og som er > 50 daa store og forekommer i områder der slåttemyr er lokalt sjelden. B viktig. Lokaliteter > 50 daa store som ikke lenger holdes i hevd som slåttemyr men som bærer tydelig preg av langvarig hevd eller holdes i hevd som beitemyr og som har middels til lågt artsmangfold. C lokalt viktig. Andre lokaliteter som tilfredsstiller definisjonen på slåttemyr. Råd om skjøtsel og hensyn Slåttemyrer kan opptre som vel avgrensete enkeltmyrer eller som del av ei myr (myrkompleks) sammensatt av flere myrmassivtyper der bare noen har vært slått. Det kreves at hydrologien holdes intakt for å opprettholde ei myrs særegne egenskaper og miljøforhold. Dette gjelder også for slåttemyr. Det er derfor viktig å inkludere buffersoner ved avgrensing av lokalitetene, og legge grensen inne på fastmark, i alle fall ovenfor myra. Det vil i mange tilfeller være fornuftig ved kartlegging av myrtyper at hele myrkomplekset avgrenses for å hindre endringer av hydrologien på en annen del av myrkomplekset enn den kartlagte naturtypen (f.eks. ved grøfting, vegbygging etc.), slik at hele myra påvirkes. Skjøtsel av slåttemyr bør skje så nært opp til den tradisjonelle bruken som mulig, men målsettinga med skjøtselen er avgjørende både for stubbehøgde, slåtteintervall, slåttetidspunkt og behov for fjerning av slåttegraset. Avhengig av størrelsen på arealet kan det være hensiktsmessig med ulike skjøtselstiltak og ulik skjøtselsintensitet i forskjellige deler av området. Det er og vanligvis hensiktsmessig å skille mellom en restaureringsfase de første årene og en årlig skjøtselsfase seinere. I restaureringsfasen ryddes området for kratt og små trær, og større trær tynnes og kvistes opp til mannshøgde. Vanligvis må områdene slås en gang i året i denne fasen, og i låglandsområder kan det være nødvendig med slått to ganger i året. Etter hvert som krattoppslag reduseres og produksjonen i feltsjiktet stabiliserer seg er det i de fleste tilfellene tilstrekkelig med slått fra hvert tredje til hvert tiende år for å holde krattet i sjakk. I sørlige og lågtliggende områder kan det være nødvendig med noe hyppigere slått. Slått med tohjulstraktor er et godt alternativ til ljåslått, og erfaringer fra blant annet Sølendet naturreservat i Røros viser at slått med tohjulstraktor er ca. 7 ganger raskere enn ljåslått (Moen & Øien 2012). Bruk av kantklipper med knivblad er et alternativ i tuete og ulendt terreng, men er om lag like arbeidskrevende som ljå. Graset kan gjerne tørkes på bakken slik at frø fra plantene frigjøres, men det bør fjernes fra slåtteområdene. Dette er først og fremst viktig for at høyet ikke skal «gjødsle» myra. I høgereliggende strøk der nedbrytingen går seint, vil høyet dessuten bli liggende på bakken i flere år og gi endra forhold for moser og mindre karplanter sammenlignet med områder som rakes, spesielt hvis produksjonen er relativt høg. Også til sammenraking vil bruk av maskiner være mye raskere enn tradisjonelle metoder med bruk av rive. Hvis høyet ikke skal brukes, kan det samles opp i hauger og brennes. Dersom formålet med skjøtselen først og fremst er å holde krattet unna myrene, kan slått uten oppsamling være et alternativ i områder med relativt låg produksjon. Husdyr på utmarksbeite kan til en viss grad forsinke visuell gjengroing på slåttemyr, men vil ikke kunne erstatte effekten av slåtten. Myrvegetasjon er sårbar for tråkk, og særlig tunge beitedyr som
17 storfe har negativ effekt (figur 3) og kan gi blottlegging av torv med påfølgende erosjon, og på lang sikt etablering av busker og kratt på forhøyninger som tråkket har skapt. Det er generelt slik at myrene er mer sårbare for tråkk jo blautere de er og jo svakere utvikla vegetasjonsdekket er. Lette beitedyr som sau og geit gir ikke så store problemer med tråkk som storfe. Sau foretrekker fastmark og myrkanter over åpne myrer, og kan være med på å hindre gjenvekst i myrkantene. Men for større åpne myrområder gir ikke sauen særlig skjøtsel. Videre er sauen til gjengjeld kjent for å beite mye urter, og være selektive overfor enkelte arter (f.eks. orkidéer). Praktiske detaljer omkring skjøtsel av slåttemyr og erfaringer med skjøtsel kan finnes i publikasjoner fra Sølendet naturreservat (f.eks. Øien & Moen 2006, 2014, Moen og Øien 2012) og fra andre verneområder der NTNU Vitenskapsmuseet har faglig oppsyn med skjøtselen, som f.eks. Øvre Forra naturreservat i Nord-Trøndelag (Lyngstad et al. 2012a). Kunnskapsnivå og viktige kilder De viktigste kildene til grunnleggende kunnskap om slåttemyrvegetasjon og effekter av skjøtsel og gjengroing er publikasjonene fra studiene av slåttemyr i Sølendet naturreservat i Røros og Nordmarka/Tågdalen naturreservat på Nordmøre (Moen 1969, 1970, 1976, 1990, 2000, Øien 2002, Øien & Moen 2006, Moen & Øien 2012). Videre gir nyere rapporter fra NTNU Vitenskapsmuseet viktig informasjon om utbredelse og forekomst av slåttemyr i Sør-Norge (Lyngstad et al. 2012b, 2013). Disse bygger på registreringer i forbindelse med myrreservatplanen, på opplysninger i Naturbase og registreringer utført av NTNU Vitenskapsmuseet i senere år. For Nord-Norge har vi langt dårligere oversikt. Litteratur Direktoratet for naturforvaltning Handlingsplan for slåttemark. DN rapport : 1-51, 2 vedlegg. Fremstad, E Vegetasjonstyper i Norge. NINA Temahefte 12: Halvorsen, R., Andersen, T., Blom, H.H., Elvebakk, A., Elven, R., Erikstad, L., Gaarder, G., Moen, A., Mortensen, P.B., Norderhaug, A., Nygaard, K., Thorsnes, T. & Ødegaard, F Naturtyper i Norge (NiN) versjon ( ). Lyngstad, A., Øien, D.-I. & Moen, A. 2012a. Overvåking og skjøtsel i Øvre Forra naturreservat NTNU Vitensk.mus. Bot. notat : Lyngstad, A., Øien, D.-I. & Moen, A. 2012b. Slåttemyrundersøkelser i Nord- og Sør-Trøndelag. NTNU Vitensk.mus. Rapp. bot. Ser : Lyngstad, A., Øien, D.-I. & Moen, A Slåttemyrlokaliteter i Sør-Norge. A. Prioritering av lokaliteter for skjøtsel og overvåking. B. Kartlegging av slåttemyr på Østlandet i NTNU Vitenskapsmuseet naturhistorisk rapport : Moen, A Subalpine slåttemyrer på Nordmarka, Nordmøre. s i: Myrers økologi og hydrologi. Norsk Komite Int. Hydrol. Dekade. Rapp. 1. Moen, A Myr- og kildevegetasjon på Nordmarka, Nordmøre. Hovedfagsoppg. Universitetet i Trondheim. 245 s. Upubl. Moen, A Slåttemyrenes vegetasjon, produksjon og verneverdi. Foreløpig meddelelse fra forskningsprosjekt. s i: Gjengroing av kulturmark. Internordisk symposium november NLH, Ås. Moen, A J-N Myr- og kjeldevegetasjon. s. J1-6 i: Fremstad, E. & Elven, R. (red.) Enheter for vegetasjonskartlegging i Norge. Økoforsk utredning 1987:1 Moen, A Utmarksslåtten grunnlaget for det gamle jordbruket. Spor 4-1: Moen, A The plant cover of the boreal uplands of Central Norway. I. Vegetation ecology of Sølendet nature reserve; haymaking fens and birch woodlands. Gunneria 63: 1-451, 1 kart. Moen, A Nasjonaltlas for Norge. Vegetasjon. Statens kartverk, Hønefoss.
18 Moen, A. Lyngstad, A. & Øien, D.-I Kunnskapsstatus og innspill til faggrunnlag for oseanisk nedbørmyr som utvalgt naturtype. NTNU Vitensk.mus. Rapp. bot. Ser : Moen, A., Lyngstad, A. & Øien, D.-I Boreal rich fen vegetation formerly used for haymaking. Nord. J. Bot. 30: Moen, A. & Øien, D.-I Våtmark. s i: Lindgaard, A. & Henriksen, S. (red.) Norsk rødliste for naturtyper Artsdatabanken, Trondheim. Moen, A. & Øien, D.-I Sølendet naturreservat i Røros: forskning, forvaltning og formidling i 40 år. Bli med ut! 12: Øien, D.-I. & Moen, A Slått og beite i utmark effekter på plantelivet. Erfaringer fra 30 år med skjøtsel og forskning i Sølendet naturreservat, Røros. NTNU Vitensk.mus. Rapp. bot. Ser : Øien, D.-I. & Moen, A Sølendet naturreservat. Årsrapport og oversyn over aktiviteten i NTNU Vitenskapsmuseet naturhistorisk notat : 1-44.
19 ISSN ISBN BioFokus-notat
Uttalelse om slåttemyr i Nissedal, Telemark
05.09.2014 2014/17131 VitenSkapsmuseet Deres dato Deres referanse Seksjon for naturhistorie 05.09.2014 Fylkesmannen i Telemark Milj øvemavdelingen V/ Trond Eirik Silsand Postboks 2603 3702 Skien 1 av 5
Kartlegging av naturtyper i forbindelse med reguleringsplan ved Klåstad, Larvik. Sigve Reiso. BioFokus-notat
Kartlegging av naturtyper i forbindelse med reguleringsplan ved Klåstad, Larvik Sigve Reiso BioFokus-notat 2015-16 Ekstrakt BioFokus ved Sigve Reiso har på oppdrag fra Feste Grenland AS v/ Therese Hagen,
Naturverdier ved Lindstadutsikten i Lunner kommune. Øivind Gammelmo. BioFokus-notat
Naturverdier ved Lindstadutsikten i Lunner kommune Øivind Gammelmo BioFokus-notat 2016-52 Ekstrakt BioFokus, ved Øivind Gammelmo har på oppdrag for Jenny Mette Høiby vurdert og kartlagt naturverdier ved
Skjøtselsinnspill for Esvika, Asker kommune
Skjøtselsinnspill for Esvika, Asker kommune Kim Abel BioFokus-notat 2012-12 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for Asker kommune ved Tomas Westly gitt innspill til skjøtsel av en dam og en slåttemark rundt
Slåttemyr. Innholdsfortegnelse. Side 1 / 7
Slåttemyr Innholdsfortegnelse http://www.miljostatus.no/tema/naturmangfold/utvalgte-naturtyper/slattemyr/ Side 1 / 7 Slåttemyr Publisert 04.05.2017 av Miljødirektoratet Slåttemyr er en av de mest truede
Kartlegging av biologisk mangfold i forbindelse med Vollen VA anlegg i Asker kommune
Kartlegging av biologisk mangfold i forbindelse med Vollen VA anlegg i Asker kommune Arne Endre Laugsand BioFokus-notat 2013-7 Ekstrakt BioFokus har undersøkt verdier for biologisk mangfold langs trasé
Oppfølging av handlingsplanen for rikere sump- og kildeskog 2012
Oppfølging av handlingsplanen for rikere sump- og kildeskog 2012 Ulrika Jansson l BioFokus-notat 2012-44 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for Fylkesmannen i Hordaland oppdatert faggrunnlaget for rikere
BioFokus-notat
Nye Sveberg næringsområde, registrering av prioriterte naturtyper Arne Endre Laugsand BioFokus-notat 2013-32 Ekstrakt BioFokus har undersøkt området Nye Sveberg i Malvik kommune for naturtyper og potensial
Kartlegging av naturverdier i planlagt utbyggingsområde ved Nordagutu i Sauherad kommune
Kartlegging av naturverdier i planlagt utbyggingsområde ved Nordagutu i Sauherad kommune Torbjørn Høitomt BioFokus-notat 2016-53 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for Sauherad kommune undersøkt et skogområde
Detaljreguleringssplan for Hval, Sørum Kartlegging av prioriterte naturtyper Arne Endre Laugsand BioFokus-notat
Detaljreguleringsplan for Hval, Sørum Kartlegging av prioriterte naturtyper Arne Endre Laugsand BioFokus-notat 2013-24 Ekstrakt BioFokus har vurdert potensial for biologisk mangfold og kartlagt naturtyper
Slåttemyr og slåttemark to utvalgte naturtyper. Anders Lyngstad NTNU Vitenskapsmuseet
Slåttemyr og slåttemark to utvalgte naturtyper Anders Lyngstad NTNU Vitenskapsmuseet 04.12. 2012 Oversikt Områder som nevnes ofte: Sølendet og Budalen Hva er slåttemyr og slåttemark? Markaslåtten var viktig
Jøgerfoss i Kløvstadelva, Kongsberg. Kartlegging i forbindelse med planer om kraftutbygging. Sigve Reiso. BioFokus-notat
Jøgerfoss i Kløvstadelva, Kongsberg Kartlegging i forbindelse med planer om kraftutbygging Sigve Reiso BioFokus-notat 2012-32 Ekstrakt BioFokus ved Sigve Reiso har på oppdrag fra Norconsult v/ Torgeir
Biofokus-rapport 2014-29. Dato
Ekstrakt BioFokus har på oppdrag fra Forsvarsbygg kartlagt naturtyper etter DN håndbok 13, viltlokaliteter, rødlistearter og svartelistearter i skytebaneområdene til Ørskogfjellet skyte- og øvingsfelt
Lauvhøgda (Vestre Toten) -
Lauvhøgda (Vestre Toten) - Referansedata Fylke: Oppland Prosjekttilhørighet: Frivilligvern 2009 Kommune: Vestre Toten Inventør: OGA Kartblad: Dato feltreg.: 08.09.2005, 09.10.2009 H.o.h.: moh Vegetasjonsone:
Kartlegging av eng ved Furumo, Ski
Kartlegging av eng ved Furumo, Ski Arne E. Laugsand BioFokus-notat 2015-22 Ekstrakt Furumo Eiendomsselskap AS planlegger et utbyggingstiltak med tett lav bebyggelse i et område ved Eikjolveien i Ski kommune.
Vurdering av biomangfold i planområde ved Kvestad i Ås kommune
Vurdering av biomangfold i planområde ved Kvestad i Ås kommune Arne Endre Laugsand BioFokus-notat 2013-18 Ekstrakt Biofokus har på oppdrag for Follo prosjekt undersøkt potensial for biologisk mangfold
Naturverdier ved Linnom i Tønsberg
Naturverdier ved Linnom i Tønsberg Stefan Olberg BioFokus-notat 2016-13 Ekstrakt BioFokus, ved Stefan Olberg, har på oppdrag for Trysilhus Sørøst AS vurdert og kartlagt naturverdier ved Linnom i Tønsberg
Kartlegging av naturtyper i forbindelse med planer om steinbrudd ved Mjågetjønn, Sauherad. Sigve Reiso. BioFokus-notat
Kartlegging av naturtyper i forbindelse med planer om steinbrudd ved Mjågetjønn, Sauherad Sigve Reiso BioFokus-notat 2014-17 Ekstrakt BioFokus ved Sigve Reiso har på oppdrag fra Feste Grenland AS v/ Therese
Flomvoll langs Sogna ved Gardhammar, Ringerike kommune biologisk vurdering
Flomvoll langs Sogna ved Gardhammar, Ringerike kommune biologisk vurdering Tom Hellik Hofton BioFokus-notat 2014-44 Ekstrakt BioFokus (ved Tom H. Hofton) har på oppdrag for tiltakshaver Lars Fredrik Stuve
Kartlegging av ravinedal ved Lystad massemottak
Kartlegging av ravinedal ved Lystad massemottak Arne Laugsand BioFokus-notat 2012-8 Ekstrakt Det er planer om utvidelse av Lystad massemottak i Ullensaker kommune. På oppdrag for Follo prosjekt a/s har
Kartlegging av antatt utgått Honningblomlokalitet i Nordherad i Vågå kommune
Kartlegging av antatt utgått Honningblomlokalitet i Nordherad i Vågå kommune Lars Erik Høitomt og John Gunnar Brynjulvsrud BioFokus-notat 2017-33 d Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for Fylkesmannen i Oppland
Kartlegging av naturtypen store gamle trær, Snipetorp Skien kommune. Stefan Olberg. BioFokus-notat 2013-3
Kartlegging av naturtypen store gamle trær, Snipetorp Skien kommune Stefan Olberg BioFokus-notat 2013-3 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for ROM Eiendom undersøkt store gamle trær på Snipetorp, gbn. 300/409,
Kartlegging av naturtyper på Nyhusåsen, Porsgrunn Undersøkelser i forbindelse med planlagt utbygging. Sigve Reiso. BioFokus-notat
Kartlegging av naturtyper på Nyhusåsen, Porsgrunn 2017. Undersøkelser i forbindelse med planlagt utbygging.. Sigve Reiso BioFokus-notat 2017-32 Ekstrakt BioFokus ved Sigve Reiso har foretatt kartlegging
Biofokus-rapport 2014-26. Dato
Ekstrakt BioFokus har på oppdrag fra Forsvarsbygg kartlagt naturtyper etter DN håndbok 13 på i sentrale deler av Melbu/Haugtuva skyte- og øvingsfelt. i Hadsel kommune. 2 naturtypelokaliteter er blitt avgrenset,
Kartlegging av naturtyper i forbindelse med reguleringsplan for Grønkjær, Notodden. Sigve Reiso. BioFokus-notat
Kartlegging av naturtyper i forbindelse med reguleringsplan for Grønkjær, Notodden Sigve Reiso BioFokus-notat 2015-20 Ekstrakt BioFokus ved Sigve Reiso har på oppdrag fra grunneierne på Grønkjær /v Halvor
Rapport - Kartlegging av biologisk mangfold 2018
Rapport - Kartlegging av biologisk mangfold 2018 Eiendomsnavn: Norges brannskole, Tjeldsund Eiendomsnr: 809 Registrering 2018 Dato for registrering (feltarbeid): 3.august 2018 Registrator: Kristin Sommerseth
Kartlegging av ravinedal ved Lystad massemottak
Kartlegging av ravinedal ved Lystad massemottak Arne Laugsand BioFokus-notat 2012-8 Ekstrakt Det er planer om utvidelse av Lystad massemottak i Ullensaker kommune. På oppdrag for Follo prosjekt a/s har
Kartlegging av naturtyper på Stuåsen i Skjelsvik (60/1), Porsgrunn kommune Sigve Reiso. BioFokus-notat
Kartlegging av naturtyper på Stuåsen i Skjelsvik (60/1), Porsgrunn kommune 2015 Sigve Reiso BioFokus-notat 2015-10 Ekstrakt BioFokus ved Sigve Reiso har på oppdrag Strandgata 22 AS foretatt kartlegging
Faun notat Slåttemyr i Støyldalen, Nissedal kommune
Vår dato.: 4.8.2014 Dykkar dato: 25.6.2014 Vår ref.: HK Dykkar ref.: Lars Ole Thunold Faun notat 4-2014. Slåttemyr i Støyldalen, Nissedal kommune Oppdragsgjevar: Skagerrak Kraft AS 1. Konklusjon Det finst
Undersøkelse av eiketrær ved Askeladdveien 12 på Heer i Drøbak
Undersøkelse av eiketrær ved Askeladdveien 12 på Heer i Drøbak Stefan Olberg BioFokus-notat 2017-20 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag fra Frogn kommune kartlagt naturverdiene i et lite skogholt på Leer
Rikmyr i Norge. Et første utkast til kartleggingsbehov
Botanisk notat 2012-5 Dag-Inge Øien, Asbjørn Moen og Anders Lyngstad Rikmyr i Norge. Et første utkast til kartleggingsbehov NTNU Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet Vitenskapsmuseet Norges
Vurdering av naturverdier og konsekvenser av tiltak på kalkknaus i Blindernveien, Oslo kommune. Terje Blindheim. BioFokus-notat
Vurdering av naturverdier og konsekvenser av tiltak på kalkknaus i Blindernveien, Oslo kommune Terje Blindheim BioFokus-notat 2018-42 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for NRK gjort vurdert konsekvenser
SLÅTTEMARK. SØKBARE EGENSKAPER (for Naturbase) *OMRÅDEBESKRIVELSE (For Naturbase og som grunnlag for skjøtselsplanen) *Navn på lokaliteten.
SLÅTTEMARK. SØKBARE EGENSKAPER (for Naturbase) *Navn på lokaliteten Omsrud *Kommune Sør-Aurdal *Områdenr. 3015 ID i Naturbase *Registrert i felt av: Geir Høitomt *Dato: 6.7.2012 Eventuelle tidligere registreringer
Naturverdier på tomteareal ved Brydedamveien 24 i Sandefjord
Naturverdier på tomteareal ved Brydedamveien 24 i Sandefjord Arne E. Laugsand BioFokus-notat 2014-39 Ekstrakt Biofokus har på oppdrag for byggmester Svein Are Aasrum undersøkt et tomteareal for biologisk
Biologiske undersøkelser av Harpetjønn, Notodden. Registreringer i forbindelse med flomtiltak.
Biologiske undersøkelser av Harpetjønn, Notodden. Registreringer i forbindelse med flomtiltak. Sigve Reiso BioFokus-notat 2012-4 Ekstrakt På oppdrag av Notodden kommune har BioFokus foretatt kartlegging
Skjøtselsplan for Staddeland, slåttemyr, Kvinesdal kommune, Vest-Agder fylke.
Sørlandet Skjøtselsplan for Staddeland, slåttemyr, Kvinesdal kommune, Vest-Agder fylke. Lonene Sauevomma. Foto: Anne Linn Staddeland Lilledrange Agder naturmuseum og botaniske hage, 2011 PLAN/PROSJEKTANSVARLIG:
Måslia naturreservat Slåttemyrer ved Helgestølen og Villastølen
Måslia naturreservat Slåttemyrer ved Helgestølen og Villastølen Miljøfaglig Utredning, notat 2016 N48 Dato: 12.12.2016 Notat 2016-N48 Utførende institusjon: Miljøfaglig Utredning AS www.mfu.no Oppdragsgiver:
Mustaad Eiendom Lilleakerveien 26 m.fl.
Mustaad Eiendom Lilleakerveien 26 m.fl. Ved Lilleaker ligger ca. 200 meter av Ring 3 åpen i en utgravd trasé med av- og påkjøringsramper som del av rv. 150 Ring 3 - Granfosslinjen. Gjeldende plan regulerer
Notat. Biologisk mangfold Røros lufthavn Røros kommune, Sør-Trøndelag. BM-notat nr
Notat Biologisk mangfold Røros lufthavn Røros kommune, Sør-Trøndelag BM-notat nr 1-2011 Dato: 07.09.2011 Notat Geir Gaarder, Miljøfaglig Utredning, Tingvoll 07.09.2011 Røros lufthavn, Røros kommune vurderinger
Kartlegging av naturtyper ved Kalvehue på Sandøya, Porsgrunn kommune Sigve Reiso. BioFokus-notat
Kartlegging av naturtyper ved Kalvehue på Sandøya, Porsgrunn kommune 2016 Sigve Reiso BioFokus-notat 2016-29 Ekstrakt BioFokus ved Sigve Reiso har foretatt kartlegging av naturtyper ved Kalvehue på Sandøya
Revisjon av DN-håndbok 13 Rødlistede naturtyper Fylkesmannens arbeid med naturtypekartlegging. Bodø juni 2012 Ingerid Angell-Petersen
Revisjon av DN-håndbok 13 Rødlistede naturtyper Fylkesmannens arbeid med naturtypekartlegging Bodø 12. 14. juni 2012 Ingerid Angell-Petersen Revisjon av DN-håndbok 13 DN-håndbok 13 skal: Omfatte de naturtypene
BioFokus-notat Vurdering av potensial for garver Prionus coriarius på areal til regulering ved Myra- Bråstad i Arendal kommune
Vurdering av potensial for garver Prionus coriarius på areal til regulering ved Myra- Bråstad i Arendal kommune Arne Endre Laugsand BioFokus-notat 2014-23 Ekstrakt Et mindre areal ble undersøkt for mulig
Supplerende undersøkelser av biologisk mangfold på Høgefjell i Bø kommune, Telemark.
Supplerende undersøkelser av biologisk mangfold på Høgefjell i Bø kommune, Telemark. Torbjørn Høitomt BioFokus-notat 2015-37 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag fra Trygve Bjarkø (Fram AS) og Stein Helge
Hul eik i Grøntveien 14 i Vestby Stefan Olberg BioFokus-notat
Hul eik i Grøntveien 14 i Vestby Stefan Olberg BioFokus-notat 2015-52 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for Brødrene Thomassen Prosjekt AS kartlagt en forekomst av den utvalgte naturtypen hule eiker i Grøntveien
Undersøkelse av biologiske verdier i Asker terrasse i Asker
Undersøkelse av biologiske verdier i Asker terrasse i Asker Stefan Olberg BioFoks-notat 2018-12 1 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag fra Perleporten Asker AS kartlagt naturverdier ved Asker terrasse 11 i
Botanisk Forening Orkideer og andre arter i Sølendet naturreservat i Røros, endringer som følge av gjengroing og skjøtsel
1 Botanisk Forening 2.12.2013 Orkideer og andre arter i Sølendet naturreservat i Røros, endringer som følge av gjengroing og skjøtsel Asbjørn Moen NTNU Vitenskapsmuseet 2 Boka er tilegnet Nils Stenvold
Referansedata Fylke: Hedmark Prosjekttilhørighet: Frivilligvern Sammendrag. Feltarbeid. Utvelgelse og undersøkelsesområde
Tekeltjennet - Referanse: Jansson, U. 2019. Naturverdier for lokalitet Tekeltjennet, registrert i forbindelse med prosjekt Frivilligvern 2018. NaRIN faktaark. BioFokus. (Weblink til alle bildene fra lokaliteten:
Kartlegging av naturtyper i forbindelse med planer om boligbygging ved Nenset, Skien. Sigve Reiso. BioFokus-notat
Kartlegging av naturtyper i forbindelse med planer om boligbygging ved Nenset, Skien Sigve Reiso BioFokus-notat 2014-18 Ekstrakt BioFokus ved Sigve Reiso har på oppdrag fra Feste Grenland AS v/ Stina Lindland
BioFokus-notat 2015-3
Vurdering av naturverdier i eikelund ved Seiersten idrettsplasss Stefan Olberg BioFokus-notat 2015-3 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag fra Follo Prosjekter AS undersøkt biologisk mangfold i en eikelund
EGEBERG I TRØGSTAD KARTLEGGING AV BIOMANGFOLD I FORBINDELSE MED NYDYRKING
EGEBERG I TRØGSTAD KARTLEGGING AV BIOMANGFOLD I FORBINDELSE MED NYDYRKING WKN notat 2011:3 30. APRIL 2010 Notat 2011:3 Utførende institusjon: Wergeland Krog Naturkart Kontaktperson: Ola Wergeland Krog
Kartlegging av naturmangfold i forbindelse med områdeplan for Tumyrhaugen Nittedal kommune
Kartlegging av naturmangfold i forbindelse med områdeplan for Tumyrhaugen Nittedal kommune Miljøfaglig Utredning, notat 2019 N34 Dato: 27.06.19 2 KARTLEGGING AV NATURMANGFOLD I FORBINDELSE MED OMRÅDEPLAN
ØDEGÅRD I TRØGSTAD KARTLEGGING AV BIOMANGFOLD I FORBINDELSE MED NYDYRKING
ØDEGÅRD I TRØGSTAD KARTLEGGING AV BIOMANGFOLD I FORBINDELSE MED NYDYRKING WKN rapport 2017:2 11. SEPTEMBER 2017 R apport 2 017:2 Utførende institusjon: Kontaktperson: Wergeland Krog Naturkart Ola Wergeland
Slåttemark. Innholdsfortegnelse. Demo Version - ExpertPDF Software Components
Slåttemark Innholdsfortegnelse http://test.miljostatus.no/tema/naturmangfold/utvalgte-naturtyper/slattemark/ Side 1 / 6 Slåttemark Publisert 20.11.2015 av Miljødirektoratet Slåttemarkene er ugjødsla enger
Kystlynghei. Line Johansen Bioforsk Midt-Norge
Kystlynghei Revisjon av DN-håndbok 13 om kartlegging og verdisetting av naturtyper - inndeling og verdisetting av kulturbetingete naturtyper onsdag 25. april Line Johansen Bioforsk Midt-Norge Revidering
Arealer for nydyrking ved Arnesvea og Bråten, Stor-Elvdal kommune biologisk vurdering
Arealer for nydyrking ved Arnesvea og Bråten, Stor-Elvdal kommune biologisk vurdering Kjell Magne Olsen Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for Stor-Elvdal kommune undersøkt tre arealer som er omsøkt for
Kartlegging av naturverdier i Stasjonsveien på Rotnes i Nittedal
Kartlegging av naturverdier i Stasjonsveien på Rotnes i Nittedal Hertzberg, M.K., Olberg, S. & Olsen, M. BioFokus-notat 2017-17 1 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for Oxer Eiendom Asker Panorama kartlagt
SLÅTTEMARK. SØKBARE EGENSKAPER (for Naturbase) *OMRÅDEBESKRIVELSE (For Naturbase og som grunnlag for skjøtselsplanen) *Navn på lokaliteten.
SLÅTTEMARK. SØKBARE EGENSKAPER (for Naturbase) *Navn på lokaliteten Kleiva *Kommune Sør-Aurdal *Områdenr. 3014 ID i Naturbase *Registrert i felt av: Geir Høitomt *Dato: 11.7.2012 Eventuelle tidligere registreringer
Naturverdier i Tuterud-ravinen, Skedsmo kommune
Naturverdier i Tuterud-ravinen, Skedsmo kommune Ulrika Jansson l BioFokus-notat 2014-22 - 1 - Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for Rieber Prosjekt AS ved Dag Rieber kartlagt naturverdier i Tuterud-ravinen.
BioFokus-notat 2014-47
Ekstrakt Furumo Eiendomsselskap AS planlegger et utbyggingstiltak med tett lav bebyggelse i et område ved Eikjolveien i Ski kommune. Kommunen ønsker at tiltaket vurderes i forhold til naturmangfoldloven.
Kartlegging av naturmangfold ved Gamle Enebakkvei 20 i Oslo kommune
Kartlegging av naturmangfold ved Gamle Enebakkvei 20 i Oslo kommune Ole J. Lønnve BioFokus-notat 2015-12 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for Røssedal Bygg A/S, co/ Andenæs Eiendom AS, foretatt en naturfaglig
KLEPPERBEKKEN, IDD, HALDEN KOMMUNE NATURKARTLEGGING OG VURDERING AV NATURVERDIER
KLEPPERBEKKEN, IDD, HALDEN KOMMUNE NATURKARTLEGGING OG VURDERING AV NATURVERDIER 19. OKTOBER 2009 Notat 2009:1 Utførende institusjon: Wergeland Krog Naturkart Kontaktperson: Ola Wergeland Krog Medarbeidere:
Litlfjellet er et lite område med nordvendt furuskog. Hele området er lett tilgjengelig og ble kartlagt i løpet av noen timer den 26.september 2016.
Litlefjellet * Referanse: Høitomt T. 2017. Naturverdier for lokalitet Litlefjellet, registrert i forbindelse med prosjekt Kystfuruskog 2016. NaRIN faktaark. BioFokus. (Weblink: http://borchbio.no/narin/?nid=6020)
Området ligger mellom riksvei 4 og Mjøsa, øst for Ramberget og cirka 5 km nord for Gjøvik sentrum. Området ligger i sin
Bråstadlia * Referanse: Laugsand A. 2013. Naturverdier for lokalitet Bråstadlia, registrert i forbindelse med prosjekt Frivilligvern 2012. NaRIN faktaark. BioFokus, NINA, Miljøfaglig utredning. (Weblink:
Kartlegging av naturmangfold langs Vestbyveien i Frogn kommune i forbindelse med planlagt ledningsanlegg
Kartlegging av naturmangfold langs Vestbyveien i Frogn kommune i forbindelse med planlagt ledningsanlegg Ole J. Lønnve BioFokus-notat 2014-13 Ekstrakt Biofokus har på oppdrag for Haveråsen Vann- og Avløpslag
Kartlegging av biologiske verdier ved Løvenskioldbanen
Kartlegging av biologiske verdier ved Løvenskioldbanen Stefan Olberg BioFokus-notat 2013-13 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for Rieber prosjekt AS kartlagt biologiske verdier ved Løvenskioldbanen i Bærum.
Naturtypelokaliteter, biologisk mangfold og naturverdier ved Rv 7 ved Hamremoen, Krødsherad kommune
Naturtypelokaliteter, biologisk mangfold og naturverdier ved Rv 7 ved Hamremoen, Krødsherad kommune Tom Hellik Hofton Ekstrakt I forbindelse med planlagt reguleringsplan for Hamremoen-veikrysset har BioFokus
Referat fra befaring av slåttemarka på Langholmen og kystlynghei på Ånsøya i Gildeskål kommune ifm tilskuddsordning for utvalgte naturtyper i Nordland
Referat fra befaring av slåttemarka på Langholmen og kystlynghei på Ånsøya i Gildeskål kommune ifm tilskuddsordning for utvalgte naturtyper i Nordland Befaringsdato: 30.06.2015 Til stede: Magne og Tove
Biologisk mangfold Reguleringsplan Langesand Tvedestrand kommune
Biologisk mangfold Reguleringsplan Langesand Tvedestrand kommune Asbjørn Lie Agder naturmuseum og botaniske hage IKS 2013 Forord Agder naturmuseum og botaniske hage er bedt av Geir Jonny Ringvoll, Stærk
Grunn. Telemark grense til Porsgrunn stasjon
Detaljplan/Regulering UVB Vestfoldbanen Grunn 00 Notat 13.04.10 RHE ØPH JSB Revisjon Revisjonen gjelder Dato: Utarb. av Kontr. av Godkj. av Tittel Antall sider: 1 av 9 UVB Vestfoldbanen Grunn arealer for
Naturverdier på Marienlyst
Naturverdier på Marienlyst Stefan Olberg BioFokus-notat 2017-4 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag fra Civitas kartlagt naturverdier på NRK sin eiendom på Marienlyst i Oslo. Det er i all hovedsak naturtypen
11/22/2011. Tema: biomangfold i kulturlandskapet. 1. Hvordan få status som verdifullt areal? Slåttemark: Uppistog, Bykle kommune
Tema: biomangfold i kulturlandskapet 1. Verdisetting 2. Eksempler fra Agder 3. Støtteordninger (fra landbruk- og miljø) 4. Hvordan opprettholde verdien «Støtteverdig» biomangfold i kulturlandskapet. -Hvordan
Kartlegging ogdokumentasjonav biologiskmangfold
Kartlegging ogdokumentasjonav biologiskmangfold Dvalåssyd Utarbeidetav: PlankontoretHalvardHommeAS.Prosjektnr:2620 Vednaturforvalter IdaLarsen,juni 2014 Sammendrag Grunneier ønsker å få utarbeidet en detaljreguleringsplan
?1-$"+&4;42')#.%)O2(&42'()G.41&6,+&,6)+4@""&62%1C) P%2')1.66,'&C):;;42'()#V41&I)
?1-$"+&4;42')#.%)O2(&42'()G.41&6,+&,6)+4@""&62%1C) P%2')1.66,'&C):;;42'()#V41&I) BCa"9RE]9:RR"-8S8CSBXb"9]8
Slåttemyrundersøkelser i Nord- og Sør-Trøndelag
Anders Lyngstad, Dag-Inge Øien og Asbjørn Moen Rapport botanisk serie 2012-6 Slåttemyrundersøkelser i Nord- og Sør-Trøndelag NTNU Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet Vitenskapsmuseet Norges
Skjøtselsinnspill for Lindholmen, Ormø og Tørfest i Ormø-Færder landskapsvernområde. Kim Abel. BioFokus-notat
Skjøtselsinnspill for Lindholmen, Ormø og Tørfest i Ormø-Færder landskapsvernområde Kim Abel BioFokus-notat 2012-30 1.1.1.1 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag for Nøtterøy kommune ved Ronny Meyer gitt innspill
SLÅTTEMARK. SØKBARE EGENSKAPER (for Naturbase) *OMRÅDEBESKRIVELSE (For Naturbase og som grunnlag for skjøtselsplanen) *Navn på lokaliteten.
SLÅTTEMARK. SØKBARE EGENSKAPER (for Naturbase) *Navn på lokaliteten Bergsrud, øst *Kommune Sør-Aurdal *Områdenr. 3016 ID i Naturbase *Registrert i felt av: Geir Høitomt *Dato: 6.7.2012 Eventuelle tidligere
Skjøtselsplan SVARTKURLE-lokaliteten Ålbusgjelan (Oppigard, Ålbu)
Skjøtselsplan SVARTKURLE-lokaliteten Ålbusgjelan (Oppigard, Ålbu) Grunneier: John Aalbu Gnr/bnr: 191/1 ID Naturbase: BN00027029 Areal, nåværende: 9,8 da naturbeitemark UTM: 255-256, 427-428, høyde: 620-630
Referansedata Fylke: Rogaland Prosjekttilhørighet: Kystfuruskog Rogaland/Hordaland 2014
Husåsen - Referanse: Hofton T. H. 2015. Naturverdier for lokalitet Husåsen, registrert i forbindelse med prosjekt Kystfuruskog Rogaland/Hordaland 2014. NaRIN faktaark. BioFokus, NINA, Miljøfaglig utredning.
Vurdering av biologiske verdier Slaabervig mai 2008. Grunnlag for reguleringsplan Slaabervig.
Vurdering av biologiske verdier Slaabervig mai 2008. Grunnlag for reguleringsplan Slaabervig. Områdebeskrivelse Slaabervig, Hisøya, Arendal kommune. Området ligger østsiden av Hisøya, mot Galtesund i Arendal
Mo i Rana lufthavn, Rana kommune vurderinger av naturverdier
AVINOR-BM-Notat 6-2013 Anders Breili, Asplan Viak AS, Hamar 23.10.2013 Mo i Rana lufthavn, Rana kommune vurderinger av naturverdier Bakgrunn: Området ble kartlagt 30.07.2013 av Anders Breili, Asplan Viak
Sandane lufthavn, Anda, Gloppen kommune vurderinger av naturverdier
AVINOR-BM-Notat 1-2013 Geir Gaarder, Miljøfaglig Utredning, Tingvoll 04.12.2013 Sandane lufthavn, Anda, Gloppen kommune vurderinger av naturverdier Bakgrunn: Området ble kartlagt 09.06.2013 av Geir Gaarder,
Referansedata Fylke: Telemark Prosjekttilhørighet: Frivilligvern Sammendrag. Feltarbeid. Utvelgelse og undersøkelsesområde
Sandvatn - Referanse: Brynjulvsrud, J. G. 2019. Naturverdier for lokalitet Sandvatn, registrert i forbindelse med prosjekt Frivilligvern 2018. NaRIN faktaark. BioFokus. (Weblink: https://biofokus.no/narin/?nid=6352)
NOTAT Rådgivende Biologer AS
Blåfall AS Bergen, 17. oktober 2014 ALTERNATIVER FOR TILKOMSTVEI - TVERRÅMO KRAFTVERK I FAUSKE KOMMUNE Blåfall AS søker om konsesjon for bygging av Tverråmo kraftverk i Fauske kommune, Nordland. I forbindelse
Biologiske verdier ved Alcoaparken ved Huseby, Farsund kommune
NOTAT Vår ref.: BOD-01695 Dato: 18. september 2012 Biologiske verdier ved Alcoaparken ved Huseby, Farsund kommune På oppdrag fra Farsund kommune har Asplan Viak utarbeidet et forslag til reguleringsplan
Naturindeks, naturbasen miljørapportering i jordbruket AØ SLF
Naturindeks, naturbasen miljørapportering i jordbruket AØ SLF 28.11.2011 Kulturlandskap, flere tusen års sampill Fra Bruteig et al: Beiting, biologisk mangfald og rovviltforvaltning Naturindeks 2010 åpnet
skjøtsel i en kantsone vest for solfangeranlegg i Akershus Energipark solfangeranlegget BioFokus-notat notat En naturfaglig vurdering
Planlagt skjøtsel skjøtsel i en kantsone vest for solfangeranlegg i Akershus Energipark solfangeranlegget En En naturfaglig vurdering Torbjørn Høitomt BioFokus-notat notat 2012-37 2012 Ekstrakt Biofokus
LILLEBAUG GARTNERI NATURMANGFOLD
LILLEBAUG GARTNERI NATURMANGFOLD Av Helge Fjeldstad, Miljøfaglig Utredning AS, Oslo 22.01.2015 Utførende institusjon: Miljøfaglig Utredning AS Prosjektansvarlig: Helge Fjeldstad Prosjektmedarbeider(e):
Referansedata Sammendrag Feltarbeid Utvelgelse og undersøkelsesområde Kjerneområder Artsmangfold Totalt antall av art Funnet i kjerneområde
Havsteindalen 0 Referanse: Reiso, S. 2019. Naturverdier for lokalitet Havsteindalen, registrert i forbindelse med prosjekt Kalkskog 2018. NaRIN faktaark. BioFokus. (Weblink til alle bildene fra lokaliteten:
Detaljplan/Regulering. UVB Vestfoldbanen. Grunn
Detaljplan/Regulering UVB Vestfoldbanen Grunn Tilleggsnotat Kartlegging av naturverdier på nye arealer til anleggsveier for parsell 12.2 26. januar 2012 00 Notat 26.01.12 RHE JHE JSB Revisjon Revisjonen
Grunn. Tilleggsnotat Kartlegging av naturverdier på nye arealer til anleggsveier for parsell 12.2 Telemark grense til Porsgrunn stasjon 10.
Detaljplan/Regulering UVB Vestfoldbanen Grunn Tilleggsnotat Kartlegging av naturverdier på nye arealer til anleggsveier for parsell 12.2 10. mai 2012 00 Notat 10.05.12 RHE JHE JSB Revisjon Revisjonen gjelder
SUPPLERENDE NATURFAGLIGE UNDERSØKELSER
SUPPLERENDE NATURFAGLIGE UNDERSØKELSER FOR SMÅKRAFTVERK I KVITFORSELVA, NARVIK KOMMUNE Av Geir Gaarder, Miljøfaglig Utredning AS. Tingvoll 14.03.2011 Utførende institusjon: Miljøfaglig Utredning AS Oppdragsgiver:
Kartlegging av biologisk mangfold ved. Vakås i Asker kommune. Kim Abel. BioFokus-notat
Kartlegging av biologisk mangfold ved Vakås i Asker kommune Kim Abel BioFokus-notat 2015-1 1.1.1.1 1 Ekstrakt BioFokus har på oppdrag fra Asker kommune ved prosjekt og utbyggingsavdelingen foretatt biologiske
Skjøtselplan for slåttemark og naturbeitemark ved Grandsetran i Leksvik kommune
Skjøtselplan Vårslipp på setra (Foto: Aud Dagmar Ramdal) for slåttemark og naturbeitemark ved Grandsetran i Leksvik kommune Utarbeidet av Aud Dagmar Ramdal Beliggenhet og historie Imtjønnsetran kalles
Biofokus-rapport Dato
Ekstrakt BioFokus har på oppdrag fra Engerdal kommune v/reidar Åsgård foretatt biologiske undersøkelser av tre potensielle hytteområder i Molia/Østlia øst for Engerdal sentrum. Det ble avgrenset en svært
Prinsdal skytebane, en botanisk kartlegging
Prinsdal skytebane, en botanisk kartlegging Anders Thylén BioFokus-notat 2012-16 Ekstrakt Biofokus har på oppdrag for Oslo kommune Bymiljøetaten kartlagt botaniske naturverdier på Prinsdal skytebane. Det
?1-$"+&4;42')#.%)N&+"42'()+4@""&62%1C)P%2')1.66,'&C) :;;42'()#V41&I)
?1-$"+&4;42')#.%)N&+"42'()+4@""&62%1C)P%2')1.66,'&C) :;;42'()#V41&I) BCa"9RE]9:R
Reguleringsplan Blakstadheia Froland kommune
Biologisk mangfold Reguleringsplan Blakstadheia Froland kommune Asbjørn Lie Agder naturmuseum og botaniske hage IKS 2012 Forord Agder naturmuseum og botaniske hage er bedt av Geir Johnny Ringvoll, Stærk
Raviner i Sør-Trøndelag Naturverdier og kunnskapsnivå. Geir Gaarder,
Raviner i Sør-Trøndelag Naturverdier og kunnskapsnivå Geir Gaarder, 25.11.2015 Viktige avklaringer En ravinedal er en geotop og et geomorfologisk system. De er knyttet til tykke og helst finkornede,